Hva står det?
"I underverdenen der rosen gror, neste ord på veien bor."
Rose...?
Vi må lete etter noen... roser.
Rose. Her, kanskje.
- Her. Hold den. - Ok.
Den sitter visst fast.
Vent!
Vent, vent! Ikke dra.
Det er gummipiler. Juks!
- Er du ok? - Ja.
Hvis noen legger en felle, burde vi være i nærheten.
"Der rosen gror."
Kult!
"Paradis dere til døren vil bære. Vri på korset og der dere skal være!"
Korset? Det er jo en million kors her.
- Ser du noe paradisisk? - Nei.
- Se! Hoppe paradis, så klart! - Ja.
Men du ser vel ingen... piler, hva?
Den, da.
- Du eller jeg? - Kom igjen, du.
Ok.
- Det går to som en dans! - Bra. Fortsett!
Maja!
Hallo? Maja? Hallo, svar, da!
- Maja, svar, da! - Det er ok.
Ok...
Her! Ta tauet!
.GOSH .Hva da."
Lasse? Jeg tror det er best at du kommer ned hit.
- Hva? Må jeg det? - Jo, du klarer det! Jeg hjelper deg!
Ok.
Fortsett!
- Bra, Lasse. - Er du ok?
Ja da. Nå fortsetter vi.
Korset!
"Vri på korset og der dere skal være!"
- Hva er det for noe? - Aner ikke.
For en rar kiste.
Er du med?
Vent!
"For å åpne kistens tak, trengs bare denne ringe sak."
"Finn nøkkelen til dens lås, ellers skatten for evig forgås."
- Undertegnet Alexander von Broms. - Alexander von Broms?
- Hei, hei. - Alt utsolgt.
- Jeg vil se Ricki Bee! - Det er klart du skal, skatt.
- Pappa ordner det. - Ja, det ordner pappa.
- Å, vent... - Dino, du er så søt.
Kisten var gjemt i over 250 år til Lasse og Maja fant den.
- Hva er det i den? - Ingen vet. Vi kan ikke åpne den.
Alexander von Broms var ikke bare komponist.
Han var en listig oppfinner også. Han har bygd orgelet vårt her oppe.
Hei, hei.
Unnskyld meg. - Mine små engler!
Billettsalget går kjempebra og jeg har en nyhet:
- Von Broms duo skal spille her. - Slektninger av Alexander von Broms?
Ja. De ble så glade for kisten at de gir en konsert gratis.
- Så flott! Klassisk musikk! - Kjempegøy...
Fantastisk! Gladest ble nok Roland.
Han er helt fra seg for å få spille med idolene sine.
- Kisten har forandret alt. - Nå har vi råd til å renovere kirken.
Takket være dere, mine små engler, er alle problemer ute av verden.
Vi har et lite problem her.
Se på taket, det er gjennområttent. Kåken kan rase når som helst.
Vi må bytte ut alt. Det vil koste litt ekstra.
Materiale, guttas lønn og min lønn...
Da lander vi på... noe som dette.
- Jeg trenger pengene i dag. - Så mye penger har ikke jeg i dag.
Men utstillingen går bra, så om en måned kanskje...
En måned? Betal i morgen ellers legger vi ned arbeidet.
Det skal gå bra. Lasse og jeg kan si hvordan vi fant kisten.
- Vi kan ha guidet tur i krypten. - Englene mine, vil dere det?
Dere har rett. Det ordner seg.
- Da skal vi se hvor den kan være. - Jeg vet ikke.
- Er det der von Broms duo? - Julia von Broms, formoder jeg?
Ja, jeg er Julia von Broms.
Roland Svensson. Jeg skal akkompagnere deg på von Broms' orgel.
Ja, det ser vi så fram til. Dette er min sønn Richard.
- Velkommen. Det er en stor ære. - Ja, det forstårjeg.
- Så hvor har vi kisten? - Her borte.
Men halo, hva gjør du?!
- Hei, Julia. - Werner?
- Werner? Kjenner dere hverandre? - Werner von Broms, Julias lillebror.
Hyggelig. Hyggelig. Hvordan får man opp denne? Jeg finner ingen lås.
- Nei, vi vet ikke helt. - Man må ikke klå på denne kisten.
Jo, det kan man om man heter von Broms og det gjørjeg.
Jeg skal hente kisten, for den tilhører meg.
Deg?! Jeg er eldst, altså tilhører den meg.
- Dere skal vel ikke ta med kisten? - Jo.
Alexander von Broms var vår stamfar. Derfor tilhører den oss.
Utstillingen, da? Hvis vi ikke får inn penger, kan vi ikke renovere...
Og så, da? Siden når ble det mitt problem?
Nå får det være nok. Kisten blir med meg.
- Med deg? Halvparten erjo min! - En tredjedel er min.
En tredjedel? Hvor fikk du luft fra? Du kan jo dele med moren din.
Kanskje den skal stå her til dere har bestemt dere.
Ingen god idé. Jeg vet det. Vi lar den stå her til vi har bestemt oss.
Etter konserten tarjeg den med meg.
Nei, jeg mener v/tar den med oss.
Så galt det ble...
- Mamma, kisten er vel like mye min? - Når ble du stueren?
Han har like stor rett til den som deg!
Dobbelthaken kler deg. Ikke den. Bla!
Jeg så fram til von Broms duo. Nå ønskerjeg at de aldri var kommet.
Ikke trekk forhastede slutninger. De kan endre seg.
- Men om de ikke endrer seg? - Roland, ha tillit nå.
Julia? Julia, kan vi prate?
Slik... Jo... Jo. Slik...
Vi har ingenting å prate om, du og jeg. Adjø, Werner.
Jeg skal ikke forlate Valleby før jeg har fått det jeg vil ha.
Hører du? Nei vel.
Den som bare hadde en billett.
- Se hvem som er der! - Hvor mye betaler du? Nei, nei.
En spøk? Jeg skal ha minst det doble. Bra. Avgjort. Det sier vi. Takk. Hei.
Richard! Kom hit! Hva holder du på med?
Ricki Bee har konsert i kveld. Og jeg har klart å få en billett.
Kommer aldri på tale. En ekte von Broms hører ikke på sånt bråk.
- Nei, men jeg tenkte likevel... - Dessuten må jo du øve.
Du kom ut av det to gangeri Roma. Det var svært generende for meg.
- Unnskyld, mamma. Jeg lover å øve. - Stille.
- Men mamma... - Jeg vil ikke høre mer fra deg nå.
- Bestemt dame, den der Julia. - Stakkars Richard.
Gud, først gir du oss en god sjanse til å redde kirken med denne.
Så sender du slektningene for å ta den fra oss.
Kan du ikke få dem til å endre seg? Det er for en godt hensikt.
Du kunne gi meg et tegn om du har tenkt å hindre dem.
Nei, unnskyld. Det var overmodig av meg å spørre.
Gud?
Var det deg? Gud?
Ho-ho?
Ja. Det var et tegn.
Gud?
Hallo?
Jaha. Gud?
Gud? Hallo? Du kan vel åpne? Jeg har forstått nå.
Takk, snille deg. Gud, tusen takk!
"Under konserten sklir Ricki Bee og skader hånden."
"Tross smerte, gir han alt på scenen."
- Underlig. Døra er låst. - Presten forsover seg vel aldri?
Nei. Spesielt ikke i dag når utstillingen er så viktig.
Vent! "Den maskerte sangeren sang alle sine kjente låter"-
- "ti| publikums jubel." Typisk at vi ikke var der!
Vi får nøye oss med von Broms duo ikveld. Se der!
Mystisk...
Hallo?
- Hallo? - Hallo?
- Hallo! - Hallo, er det deg, Gud?
- Nei, det er Lasse. - Og Maja.
Mine små engler!
- Takk. - Hva gjør du her?
Jeg hadde urene tanker, så Gud låste meg inne.
- Jeg tror ikke det var Gud. - Kisten...! Den er borte!
- Hva var det? - Hørte dere?
- Roland! - Er du ok?
- Hva er det? Du blør! - Det er ingen fare.
Jeg har slitt med tauene hele natten og skrapet opp huden.
- Kjære venn! - Kisten! Er kisten borte?
- Ja, det er fryktelig! - Så du noen?
Nei, men jeg hørte noe. Plutselig kjente jeg et hardt slag-
-mot hodet, og da jeg våknet opp var jeg bundet.
- Du? Maja? - Dette begynner å bli en politisak.
- Politimesteren midt i nappet. - Det er Maja. Er du opptatt?
- Ja. - Kom til kirken nå!
Ok. Jeg kommer.
Kisten tiltrekker seg virkelig folk. Til og med tyvene fant hit.
- Hvordan går det? - Lkke bra. Tyven hadde hansker på.
Se her. Blod. Tyven skar seg på glasset.
Bra, Maja. Da har vi noe å gå på. Nå går vi inn.
Det er over. Vi får aldri råd til oppussingen.
Ikke gi opp. Gud hadde vært en tøff kamp, men en vanlig tjuv klarer vi.
- Tror du det? - Tror? Jeg vet det.
- Finner dere noe? - Nei.
Med disse to er ingenting umulig. Skal vi prate med familien von Broms?
- Hvordan er hun, Julia von Broms? - Hvordan det?
- En rasende stilig kvinne. - Ja. Rasende er ordet.
Hva er det du sier? Hva sa du? Er kisten stjålet?!
- Stjålet?! - Werner, la meg ta meg av dette.
- Hvordan kunne du la det skje? - Så, så. Nå tar vi det litt rolig.
Jeg er verken liten eller rolig! Jeg er bestjålet! Jeg er krenket!
- Og hva skal du gjøre med det? - Jeg skal så klart gjøre alt jeg kan.
Alt du kan?
Ja, det føles jo mye bedre...
Jeg har vært i New York, London, Paris...
- Tiruvanantapuram. - Ja, nettopp.
Og nå sier en liten, liten politionkel i lille, lille Valleby-
-at jeg skal ta det rolig fordi han skal gjøre alt han kan!
Ikke bra nok!
Dette er ikke New York, men i Valleby fanger vi alltid tyven. Hva?
- Ja. Selvsagt. - Absolutt.
- Hvordan jobber dere egentlig? - De er kompetente.
- Jaha! - Jaha.
Ja.
Hva venter dere på? Ut og fange tyven!
Sånn.
Hva...? - Vent litt!
Vent litt.
Jeg må be dere svare på et spørsmål. Jeg stiller det til alle mistenkte.
- Hva? Mistenkte? Vi? - Mistenker du oss?
Står konstabelen og sier at jeg skulle ha stjålet min egen kiste?
- Det sa jeg ikke. - Jo.
- Det gjorde jeg ikke! - Jo.
-Nei.
- Han lurer på hva du gjorde i går? - Nettopp. Akkurat. Takk. - Julia?
Jaha? Jeg forstår ikke hva det har med saken å gjøre-
-men jeg spiste middag på hotellet og la meg tidlig. Søvn er A og O.
- Jaha. Ja... - Du der? - Richard.
- Ja. - Ja. ÆhmÆh...
Jeg øvde på fiolinen min hele natten fram til midnatt og siden sov jeg.
Ja, det kan jeg garantere. Jeg hørte ham gjennom veggen.
- Og du... Hallo? - Ja...
Jeg sov også hele natten. Søvn, det er A... Ja...
- På hotellet, eller? - Hvor ellers?
- Kan noen garantere at... - Nå holder det med insinuasjoner.
Vi vil ikke stjele mer av din dyrebare tid.
Dere kan gå nå.
Det gikk jo bra. Men vi må finne kisten ganske snart.
- Hva tror dere? - Ja.
Da spinner dere videre på dette, så spinner jeg videre på min kant.
Alexander von Broms kiste er stjålet.
Og dagen før dukker slektningene hans opp.
Og alle tre vil ha den.
- Julia. - Bom.
- Richard. - Bom.
- Og Werner von Broms. - Bom.
- Våre hovedmistenkte. - De begynner å krangle.
- Om hvordan de skal dele på kisten. - Hvorfor ikke ta hele selv?
- Alle sa at de sov på rommene sine. - En av dem burde være tyven.
Spørsmålet er hvem. Richard hadde jo bandasje på hånden. Kan det være noe?
Treff!
Kom nå.
- Hei, Ronny! - Hysj.
- Fin musikk. - L/Vonde/ful. Von Broms duo.
- Jeg har alle deres plater. - Er det Richard?
Certainly. Unge herr von Broms øver.
- Øvde han i går også? - Yes, indeed. Hele kvelden.
Det er bra at han øver, for han gjør feil på samme sted om og om igjen.
- Samme feil hver gang? - Slik lærer han til konserten.
Gikk Julia eller Richard ut i går kveld?
- Niks. Ikke som jeg så. - Var du her hele kvelden?
- Jeg var en sving ute i kjøkkenet. - Når da?
- Omtrent rundt halv ni. - Men Werner, da?
- Hvilken Werner? - Werner von Broms. Julias lillebror.
Nei, ham har jeg ikke sett. Men jeg kan dobbeltsjekke.
Werner, Werner, Werner... Niks.
Det fins ingen med det navnet her på hotellet.
Ok. Takk.
Se! Se!
Får man kanskje friste med en liten plate som... Nei.
Werner sa at han bor på hotellet. Hvorfor lyver han?
Hvor bor han? Det fins bare et hotell i hele Valleby. Hva vet vi om ham?
Neimen se, det er jo meg. "Werners ørekos." Den kan man kjøpe...
"Werner von Broms. 42 år. Smørsanger"-
-"med hits som 'Karin, min elskling', 'Lukas, min hund' og 'Alene igjen'."
Se! Werner var en gang i tiden andre del av von Broms duo!
Jo, jeg har tenkt...
- Hva skjedde? - Werner dumpet Julia.
Han satset på solokarriere. Ikke rart Julia ikke vil prate med ham.
Han stikker! Jeg har ikke hørt om noen Werner von Broms før. Har du?
- Nei. Karrieren tok nok aldri av. - Løven og skinnfellen...
- Ingen karriere, ingen penger. - Er det derfor han stjal kisten?
- Ran! Hjelp! - Det låt som Werner.
Ringen min! Ringen min! Etter ham!
Ned! Etter ham! Jeg tar en snarvei!
- Hvor skal du? - Jeg jager en...
Nei, du jager ingen. Du har kommet veldig mye for sent.
Du skal ta "oppvasken".
Det hadde vært bra om dere svensker anstrengte dere litt her.
"Oppvasken" betyr "disken". Vær så god! Kjør i vei!
- Her. - Hva?
- Og denne. - Hva driver du med?
Mange takk. Det har vært lærerikt.
Kom tilbake, din lille snurre... snutt!
- Hvor ble det av ham? - Aner ikke.
Der!
- Ja? - Unnskyld.
- Der! - Stans!
Ringen!
Oi. Neimen...
Dino!
- Er det sant? - A, Sara. Cara mia. Cara mia!
Takk. Unnskyld. Vi mistet den.
- Er det den? - Ja, det er den.
Vent! Det står noe i den. "Alle eller ingenting."
Få se. Pleier man ikke å si "alt eller ingenting"?
- Lasse og Moaja, se! Jeg fikk napp. - A. Vi også.
Werners ring forsvant, men vi fikk tak på den.
- Men tyven kom unna. - Men den er jo her, så...
- Neimen! - Neil Ringen! Etter ham!
- Nei... Punktert... - Hvor ble det av ham?
Det står noe. Maya?
- "ANS." - Denne kan jeg ikke sykle på.
Ans. Dans? Hale? Sjans? Sjimpans-e?
Det kan jo stå hva som helst.
Maja, kom og se. Jeg tror jeg har funnet noe.
- Ser det ikke ut som en appelsin? - Jobber ringtyven med frukt?
- Skummelt. - Appelsindans, appelsinsjans...
Det er ikke på appelsin. Hvilke andre oransje frukter fins? Se etter.
Appelsin, sitron, blodappelsin, kumquat, minneola-
-tangerin, pomerans, pompelmus...
- Hva sa du? Si det igjen. - Pompelmus.
- Nei, det før. - Pomerans. Pomerans? Det stemmerjo.
Vi må prate med Werner. Han har en del å forklare.
- Ja, jeg liker deg så veldig masse. - Hallo?
Hallo...? Fikk dere tak i tyven?
Jeg skulle løpt selv, men jeg har så vondt i min visdoms... arm, tann...
Kneet har ligament... Au! Så det gikk ikke.
- Hva har du bak ryggen? - Ingenting.
- Der! - Jeg har ingenting.
- Du har jo noe! - Jeg har ingenting. Hysj!
Nei, det var nok ingenting. Jaha, takk for i dag, da.
Men hallo...
Ingen hjemme.
- Det er ingen hjemme, sa jeg! - Men...
- Bor du i bilen? - Det er klart jeg ikke bor i bilen.
- Er du sikker på det? - Jeg bor ikke i bilen... bor jeg.
- Men hvorfor? - For jeg selger ikke så mange plater.
- Takk. - Den koster 50 kroner.
- Så derfor stjal du kisten? - Jeg har ikke stjålet kisten.
- Hva er det du gjemmer, da? - Jeg... Ja... Min fiolin.
- Men hva er du da ute etter? - Hva jeg er ute etter?
- Von Broms duo. - Hva?
Jeg er en idiot som overga søsteren min og tok alle pengene hennes.
Tok du alle pengene hennes?
Penger...
Jeg forlot henne i Praha, så hun måtte haike hjem med en lastebil.
Det er nesten så man burde be henne om u... be henne om...
Det var ikke snilt.
Neimen du er jo søt! Hell løk på laksen, gjør det!
Gnagsår på leggen og salt i såret. Ser dere ikke at jeg er trist?
Jeg føler meg ikke bra. Jeg har hatt det slitsomt.
Jeg kjenner at jeg kanskje burde ri... Ta Julia i øret-
-og be henne om... om... u... Hvis... hvis... og si b...
Kjenner jeg litt. For nå vil Julia ha alt jeg eier, inkludert ringen.
- Jeg tror ham. - Hvorfor ville tyven ha ringen din?
Alexander von Broms, min forfader, lot lage tre ringer.
En til hver av barna sine. Ringene har vandret gjennom historien-
-fram til i dag. Richard og Julia har hver sin.
Ringene må henge sammen ifølge legenden.
- "Alle eller ingenting"... - Ja! Som det sto i ringen hans!
Fikk dere tyven? Har dere ringen min?
Nei. Det eneste spor vi har etter tyven, er denne.
Kjenner du den igjen?
- Nei. - Vi tror det står noe med pomerans.
Pomerans? Som i Gøsta Pomerans! Der borte!
- Ja! - Takk!
- Unnskyld! - Lkke lek her.
- Hvor er Gøsta Pomerans? - Han er opptatt.
- Vi må prate med ham. - Vi må det. Hvor er han?
Der.
Det er jo han som ville ha mer penger.
Derfor må vi prate med ham. Ikke etterpå, men nå.
- Men det er veldig høyt oppe. - Ja.
Nei. Tøyser du? Aldri om jeg går opp i den der!
Aldri, aldri, aldri...
- lkke se ned. - Kom ned straks!
For en utsikt!
- Gosj... Hva var det? - Æh...
- Maja? - Ja. Æh... vi må gå den siste biten.
Jeg teller til tre, så tar vi et stort skritt.
En, to, tre! Bra, Lasse!
Maja?
Kom, vi skal ut og gå litt.
- Ål Nei! Maja! - Ops. Kom igjen!
Bra. Fortsett! Opp.
Ok.
Ikke se. Vi skal bare ut og gå litt.
- Er du sikker på at vi går rett vei? - Ja, absolutt.
- Hva i hel... - Her kommer en lyktestolpe. Sånn.
- Hva gjør dere her?! - Hei! - Ta et stort skritt.
- Hvordan kom dere hit?! - Heisen.
Har presten sendt dere? Hils og si at vi drar om vi ikke får betalt!
- Blyanten. - Er dette din blyant?
Kom dere hit for å spørre om det? Nei. Denne er min.
- Er det flere som har slike? - Vi har delt ut 150 stykker. Hvorfor?
Den ble funnet ved et ran. Den henger sammen med von Broms stjålne kiste.
- Hva gjorde du i går kveld? - Det skal jeg fortelle dere.
Ser dere båten?
Der feiret jeg min 50-årsbursdag.
- Oi da. - Lasse? Så du?
Han er ikke begeistret for høyder.
Ok. En forsvunnet kiste og en forsvunnet ring. Sammenhengen?
Von Broms! Alle tre har hver sin ring.
Werner pratet om en legende. At ringene må høre sammen.
"Alle eller ingenting" sto det i Werners ring.
"For å åpne kistas tak, trengs kun denne ringe sak."
"Ringe sak"!
Tenk om ringene er nøklene? Se her. Tre groper.
- Og tre ringer! - Det trengs tre for å åpne kisten.
Werner sa Julia vil ha tilbake sine penger. Kanskje hun tok ringen hans!
Og kisten!
Halv ni gikk Ronny ut på kjøkkenet. Julia smatt kanskje ut og tok kisten.
Jeg har ingen penger á betale med. Dette kommer ikke til á gå opp.
Vi får vel stenge eller spikre igjen eller rive kirken.
- Har du sett Julia og Richard? - Ja. De gikk til hotellet.
- Barn? Bærer dere bud om godt nytt? - Vi har ikke funnet kisten.
- Men vi vet hvordan man åpner den. - Jaså?
Julia, Richard og Werners familieringer.
Det hadde vært en sensasjon, men vi har ikke engang en kiste å åpne.
Au, au... Au, au, au.
- Ja, Roland? - Jeg er litt sulten.
Trenger du hjelp med noe eller kan jeg gå til lunsj?
- Selvsagt, Roland. Gå og spis. - Morna.
Å, Roland. Hvordan skal han klare dette her?
Han er fjortende generasjon vaktmester i kirken.
Det har alltid eksistert en Svensson her. Han elsker kirken...
Vi skal finne kisten og stille den ut.
Til vi får inn penger så du kan renovere kirken.
Velsignede barn.
- Vi sjekker om Julia er på hotellet. - Se der!
Ja... - Snille deg, se deg for!
Har du pengene? Jeg tar en stor risiko. Ingen må merke noe, ok?
Ja. Hyggelig. Ja. Så hyggelig. Ja.
Vi sier... Ja. Alt godt til deg og familien din.
- Maja. Lasse. - Hei, Dino.
- Går det bra med deg? - Har det hendt noe?
Om det har hendt noe? Kjærligheten. Amore, Lasse. Amore.
- Mener du Sara? - Hysj! Ikke skrik.
Se på henne. For en prinsessekake hun er.
En perfekt skummet Cappuccino. En herlig mandelkjeks.
Sara Bernard. Min Sara Bernard.
Da jeg fant ringen på bakken, forsto jeg hva jeg ville gjøre.
Så fin den er!
Den er flere hundre år gammel. Og unik. Akkurat som Sara.
- Hva er det for et rart merke? - Symbolet for evigheten.
Jeg skal gå ned på kne. Og jeg skal synge en sang.
- Synge? - Ja. En egen sang.
En egenskrevet sang? Lykke til, Dino.
- Lykke til, Dino. - Takk.
Sara, vil du gifte deg med meg?
- Er Julia von Broms inne? - Ja. Hun kom for en stund siden.
- Hvilket rom? - 248. Hvordan det?
- Vi må prate med henne. Nå. - Hun vil ikke bli forstyrret.
- Det er v... - Hun var veldig bestemt på det.
- Det er kjempeviktig. - Dere får vente.
Vi må finne på en måte å komme oss forbi Ronny på.
- Hei! Godt å se deg igjen! - Du er "prao". Du skal vaske opp.
- Det var et viktig møte... - Oi! Jeg mistet dem. Unnskyld.
Hva gjør dere? Prao, hjelp meg! Dette er praktisk arbeideorientering.
Hallo?
Dette var siste gang. Det er helt umulig å få hjelp her.
248, ja.
Room service.
Room service!
Da kommerjeg inn her!
Hallo? Hallo, det er room service!
Aldri får man noe tips i dette landet!
Ikke noe dårlig skyss.
Hallo?
Er det noen her?
Hallo?
Blomsterbudet.
- Skummelt. - Ricki Bee.
Maja! Det ligger noen under senga.
Ran! Overfall! Den ekle ligisten! Han tok ringen min!
- Ringen din? Når? - Nå nettopp!
Og den kjempestore blomsterbuketten angrep meg!
Politimester? Det er best at du kommer til hotellet nå.
Julia har blitt overfalt. Det er bra.
Hva er dette for slags gangsterhule?! Først kisten, så ringen min!
- | Valleby tar dere jo alltid tyven! - Det gjør vi også.
Bare én ring igjen. Vi må stoppe tyven før han får den siste.
- Hva snakker dere om? - Noen har stjålet Werners ring også.
Det betyr jo at... Richard! Tenk om ligisten overfaller sønnen min også!
- Vi sjekker med ham. - Skal dere bare forlate meg her?
Innsurret i en ekkel gammel mu...
Politimesteren kommer snart.
- Richard! Lukk opp! - Kanskje han ikke hører. Han øver jo.
Dirk.
Lukk opp. - Richard!
Sånn gjør Richard når han "øver".
- Repeat. Samme feil om og om igjen. - Der forsvant alibiet hans.
Jeg er pá vei. Jeg tar en drosje. Ja, jeg har alt jeg trenger her.
Akkurat. Kontant, gjerne. Bra. Da ses vi. Hei.
- Nei, drosjen! - Drar han, finner vi ham aldri.
Legg den i veska hans.
- Du har bare en sjanse. Pust ut... - Stille, så jeg kan konsentrere meg.
Yes!
- Her er han. - Hva gjør han her?
Selger kisten, så klart. Spørsmålet er bare hvorfor.
Hei, skatt! Ja. Han er her i huset nå!
Helt utrolig. Helt utrolig! Ja.
At vi kunne få ham hit! Nei, det var ikke billig. Nei.
- Hun vil bli så glad. - Mamma, kom nå!
- Ja, skatt? - Mamma!
Jeg må slutte nå. Suss. Jeg ringer senere.
- Har du tatt ut penger? - Ja.
Jeg gir dem til ham. Det er så spennende. Det er sprøtt!
Hva er dette? Hvor er kisten? Og ringene?
- Dette ser jo ut som... - Ricki Bee?
Er det Ricki Bees veske?
- Hva skal vi gjøre? - Stille.
- Richard? - Veska mi. Har dere tatt veska mi?
- Veska di? Den erjo Ricki Bees. - Ja.
- Og? - Det betyr at...
At det er jeg som er Ricki Bee. Lov at det blir mellom oss tre.
- Hvorfor det? - Hva tror dere?
- Alle elsker jo Ricki Bee. - Lkke alle.
Julia?
Mamma liker bare Richard von Broms.
"En ekte von Broms driver ikke med popmusikk." Hun hater Ricki Bee.
- Ikke vær så sikker på det. - Jeg skjuler ansiktet med denne.
Hold!
Det ville knuse mammas hjerte om jeg forlot von Broms duo.
Akkurat som Werner gjorde.
- Skled du på konserten i går? - Ja.
- Men kan du spille fiolin da? - Nei.
Jeg har ikke sagt noe til mor. Von Broms duo avlyser aldri en konsert.
Hun vil få vite det før eller senere.
- Kommer han ikke? - Vi har jo betalt. Han kommer.
Jeg må stikke. Fansen venter.
Hva venter dere på? Skal dere bare stå der?
Flytt dere! Det er mitt selskap!
Sammen går vi overalt
Du og jeg løser alt
på veien vår, vi kjører hardt
Stol på oss når det er kaos
Mamma, mamma, han klemmer meg!
- Så bra du var! - Ja, virkelig!
Moro. Nå må jeg skifte til von Broms duo-konsert.
- Hvor er veska mi? - Jeg vet ikke.
- Harske bacon. Min... - Jeg tror jeg vet hvor den er.
- Det er flere enn oss som vært her. - Tyven har alle ringene og kisten!
- GPS-en. - Ringen min. Den lå i vesken!
- Mamma vil bli helt gal. - Nå har vi deg!
- Vi har ham. - Men jeg, da?
Hvor skal han?
- Han stopper. - Han snur.
- Der! - Nei. Feil vei! Han kommer der.
Der er dere! Hei. Jeg har tatt hånd om Julia. Hun var helt rasende-
-men likevel vakker, på et vis. Men jeg roet henne ned. Hun var redd...
- Hva er det der? - Den er vår.
- Nei... - Hva skjer? Harjeg oversett noe?
Ja. Kom.
Fantastisk! Akkurat det jeg trengte å høre en dag som denne.
Helt utrolig, Richard. Endelig har du blitt ett med musikken.
- Takk, Julia. - Werner?
- Julia. - Det var uventet.
Har du den gamle fiolinen fortsatt? Jeg trodde du hadde solgt den.
Selge den? Aldri. Hvordan låt det, da? Fremdeles verdensklasse?
Nei. Jeg har oppført meg litt... sånn, men fårjeg være med og spille igjen?
- Jaså? Så derfor er du i Valleby? - Ja. Nei, nei. Ja. Nei.
Du overga meg, Werner! Du forlot meg, alene med en lastebilsjåfør!
Det var dumt. Jeg ber om en ny sjanse. Skal vi si at vi gjør det?
Det du gjorde var utilgivelig! Og du har aldri bedt om unnskyldning!
Nei, men jeg gjør det nå. Nå står jeg foran min søster og ber om... det.
- Om hva da? - Om det. Jeg ber om det.
- Jeg hører ingenting. - Det du ville at jeg skulle be om.
- Ja men så be om det, da! - At jeg er kjempe... Og sier u...
- Og ber om... - Jeg hører ingenting. Hva sier du?
- Det du ville at jeg skulle be om. - Hva sier du? Jeg hører ingenting.
Jeg sa at jeg ber om un...
Det du gjorde var utilgivelig, Werner.
Det er vel ikke tiden for å be om en hundrings? Korttidslån?
Nei. Eller 50 spenn? Hvis du har et smørbrød... Nei.
Glem det. Jeg er ikke sulten.
Nå tar vi det en gang til. Hva har vi?
Ingen kiste. Ingen ringer. Bare tre mistenkte som ikke er så mistenkte.
Ja. Werner har ikke tatt kisten. Han vil bare spille med von Broms duo.
Richard var det ikke. Han hadde konsert som Ricki Bee.
Hva? Ricki Bee? Er det han som er Ricki Bee?
Julia, da? Hva gjorde hun i går kveld?
Jeg tror jeg vet det. Ricki Bee-konserten.
Var hun på konserten? Da har alle tre alibi. Tilbake til start.
Men... hvem er da tyven?
Presten? Presten!
- Ja? - Vi må øve. Med organisten.
- Roland? - Ja. Nå.
Nå? Jaha. Er han ikke her? Jeg vet ikke hvor han kan være.
Se til å finne ham, da. Vi må øve før publikum kommer.
Ja da, jeg skal finne ham. - Roland?
Hvor vanskelig kan det være? Hjelpes. Sånn ja, lille venn. Nå er vi her.
En gang til.
Hva holder du på med? Hvorfor holder du på slik?
Du burde låte bedre nå som du har øvd så mye. Du låter jo som... Usj!
- Jeg kan ikke. - Hva kan du ikke?
- Spille. - Hva sa du?
Jeg sklei og vrikket tommelen. Det gjør for vondt når jeg spiller.
Men kjære barn! Hvorfor har du ikke sagt noe?
Jeg har forsøkt! Men du hører jo aldri etter!
Du blir bare sint så fort man gjør noe som er litt feil.
Men er... Erjeg...?
Erjeg virkelig så grusom?
Litt, kanskje. Jo.
- Nei... Æsj og fy så grusom jeg er. - Forferdelig, faktisk.
Jeg er lei for det, men vi må avlyse.
Von Broms duo avlyser aldri en forestilling.
Vi skal løse dette her. Nei, jeg skal løse dette her.
- Vær så god. - Jaha. Jeg har ikke lommeboka mi...
'Jeg byr på den. - Og denne byr jeg på_
- For den vakre musikken. - Dere er fine mennesker.
- Hvis jeg kunne gjøre noe for dere... - Det trengs ikke.
- Ikke? Så fint... - Jo!
- Det er en ting du kan gjøre for meg. - Da vil jeg ha betalt.
- Hvis du... - Werner.
Julia?
Hei.
Hva har vi gått glipp av?
- Glasset. - Hva?
- Glasset? - Vi fant glass utenfor kirkevinduet.
Hvis noen brøt seg inn, burde glasset være på innsiden. Ikke på utsiden.
- Tyven var alt inne i kirken? - Akkurat.
Hvem var der?
Presten kan det ikke være. Hun var innelåst i et skap.
- Blodet på glasset. Tyven skar seg. - Roland blødde på hånden.
- Roland varjo bundet. - Men ikke helt.
Han hadde nesten fått opp tauene da vi fant ham.
- Han lot som han var bundet. - Så vi skulle mistenke en annen.
- Bandt han seg selv? - Ja. Slik:
Når han låste inne presten, gjemte han kisten. Så bandt han seg selv.
Hva? Nei, hvorfor skulle Roland... Han elsker jo kirken.
Han vet alt om kirken og burde kjenne til legenden om ringene.
Nå har han alle tre ringer og kan åpne kisten.
Vent der.
Roland! Kom ut! Vi vet at du er der!
Flytt dere!
Ah, ah, ai.
- Oi. - Se!
Skummelt. Alle serjo ut som Roland!
- Hvor ble det av ham? - Jeg vet ikke.
- Der er han! - Roland! Stans!
'H_V3 gjør vi? - Skal VI dele oss Opp?
Ta den veien, så tar jeg denne.
- Han løper opp der! - Ro|and, stans! - Det er farlig.
- Lasse, skynd deg! - Jeg orker ikke se.
Maja, forsiktig!
Nei!
Maja!
Maja! Maja!
- Lasse! - Maja!
Lasse! Hjelp!
- Jeg kommer! - Lasse! Lasse!
Lasse, skynd deg!
- Lasse! Lasse, skynd deg. - Jeg kommer!
Jeg kommer. Her, ta hånda mi! Ta den, Maja!
Jo. Jeg hjelper deg. Stol på meg!
Jeg hjelper deg.
Vet du hva? Du så jo!
Nei...
- Gi deg, Roland! - Bare ta meg.
Alt er likevel helt meningsløst.
Ringene gjorde ingenting. Kisten er like låst som alltid.
Hvorfor gjorde du det?
Du hørte dem vel? Grådige, egoistiske mennesker.
De skulle bare ta kisten og dra. La kirken forfalle.
Du tok altså kisten for å redde kirken?
Den er hjemmet mitt. Og har vært min families hjem i 250 år.
Jeg ville ikke ha noe selv. Jeg skulle gi kistens innhold anonymt.
Men nå spiller det ingen rolle. Ta den. Den kan jo ikke åpnes.
Det burde funke på en måte.
- Den sitter visst fast. - Jeg sa jo det!
- Jaha. - Hva...? Ja.
Da gjør vi det på gamle, hederlige måten.
Nei, Maja!
"Hva...? - Gosjl
- En lås til. - Hva er det der?
- Det ser ut som en liggende åtter. - "Ellers skatten for evig forgås."
- Eller symbolet for evigheten. - Dinos ring!
- Her. Hold den. Vi kommer tilbake. - Den ser ut som...
Hva er det, Dino? Fortell nå. Hva skjer?
Sara, min Sara, fra og med dag en
harjeg elsket hvert blikk, hvert smil, du er så pen
I en usikker verden så vet jeg kun dette:
Av alle på jorden så er du den rette
Så derfor jeg lurer på kne for deg nu:
Sara Bernard, vil du bli min brud?
Ja! Dino... 57; si!
Takk, Dino og Sara. Og unnskyld.
- Er det den? - Ja.
- Vi må låne den. Vi har kisten! - Hva?
- Og ringene! - Dere må komme!
Min ring! Min musikk! Min Sara.
Jeg trenger ingen ring for å bevise at hjertet mitt tilhører deg.
- Roland, vi har den! - Ja.
- Se her! - Ringen min? Hvor fant dere den?
- D/n ring? - Ja. Det er min gamle slektring.
Den har vært i familien Svenssons eie siden kirken ble bygget.
Ifølge ryktene en gave fra Alexander von Broms.
Hvordan havnet den hos Mohammed Karat?
Jeg solgte den for en måned siden til ham-
-og skjenket pengene anonymt til oppussingen av orgelet.
Var det deg, Roland?
Ja, jeg er lei for alt jeg har gjort.
- Men jeg ville redde kirken. - Kjære Roland! Vi må takke deg!
Vi tenkte bare på oss selv, men du tenkte på å redde vår forfaders verk.
Roland Svensson, vi takker deg. - Si takk.
Nei, nå gjorde jeg det igjen. - Takk, Roland.
- Ja. Takk, Roland. - Ja. Takk, Roland. Takk, tikk, takk.
Men skal vi ikke åpne den nå?
God dag. Navnet mitt er Nexander von Broms.
En kassettspiller? 250 år før kassettspilleren ble oppfunnet.
Gratulerer med at dere har funnet kisten min.
Dere har holdt sammen, som familie og venner-
-von Broms og familien Svensson. "Alle eller ingenting."
Nå har dere fått noe foran dere.
Hva er det?
Om dere er verdige gaven min, vet dere hva dere skal gjøre med den.
Lykke til og farvel.
Det er musikk.
- Skrevet for 250 år siden? Svinger. - Ørekos.
- En ny von Broms-låt? - Den må være verdt kjempemye.
Nei. Jeg er lei for det. Den er dessverre ikke verdt noe.
Ikke nok til å redde kirken. Da er det vel over nå?
- Ha/IO? - Konserten.
Vi må slippe inn publikum.
Gi oss fem minutter, bare.
- Er du sikker? Kan du spille da? - Lkke jeg. Men Werner.
- Gosj. - Ja, det er litt gosj det der.
Vi skal vel bytte navn til von Broms trio?
Nei, det trengs ikke. Jeg har tenkt å kjøre med denne greia i stedet.
Richard, du aner ikke hvor stolt jeg er over deg. Jeg elsker Ricki Bee.
Jeg også. Stå på, Ricki Bee.
"Er dere verdig min gave, vil dere vite hva dere skal gjøre med den."
Jeg har en idé. Kom!
Et varmt velkommen hit, denne vår siste aften i Valleby kirke.
La oss med en stor applaus hilse von Broms duo varmt velkommen!
Takk. Takk, skal dere ha. Vi har en overraskelse.
Vi skal framføre et nytt stykke-
-komponert av den store Alexander von Broms.
Maestro.
Vær så god.
Finger.
Jeg tror jeg forstår! Spill!
Hva er det jeg har gått glipp av nå, da?
Tekst: Nina Maria Eidheim www.undertext.se